Ahooooj všichni. Podívali jste se někdy na autorovy projevy na sociálních médiích a řekli si: "Co to
doprdele děláš?" Vím, že já ano. Autoři mohou být přemýšlíví
a tvořiví, ale když dojde na obchodního ducha nebo jen selský rozum,
někdy jsme v koncích. Přemýšlení je těžké. Na vaši žádost rozebírám
10 největších chyb, kterých se autoři dopouštějí a které vykolejí jejich psací kariéru. Chtěli jste
remcání, máte ho mít. Bod první: Veřejná sebelítost. Myslíte si,
že jste nejhorší autor na světě, že vaše zápletka je zcela generická a
nudná? Tak o tom určitě napište na svůj Facebook, aby to viděli všichni
vaši potenciální čtenáři. To v nich určitě vzbudí zájem o vaši knihu.
Odmítl vás další nakladatel? Určitě si na to postěžujte
na Twitteru takovým způsobem, že když si vás najdou budoucí nakladatelé, budou mít jen potvrzení,
že už vás odmítli víckrát a oni jsou jen váš záložní plán. Podívejte,
psací byznys je tvrdý a někdy to raní vaše city.
Jde o to, že je to každýmu u prdele. A hůř, všechna tahle veřejná zhroucení
jen utvrdí nakladatele, čtenáře a další, aby se od vás drželi co nejdál.
Bod druhý: Žádný výzkum oboru. Napsali jste knihu? Gratuluju. Jak ji
chcete prodávat? Aha, vy nemáte šajn. Samozřejmě, že nemáte.
Nakonec průzkum prostředí, ve kterém plánujete rozvíjet plodnou kariéru
by byla inteligentní aktivita. Lidi, já chápu, že byznys je
nudný, věřte mi, vystudovala jsem to, je to nejhorší. Ale psaní samotné
vám k ničemu nepomůže. Musíte to, co jste napsali, prodat - za peníze, ale pokud
plánujete nějakou budoucnost v tomhle odvětví, potřebujete se o tom něco naučit. Poznámka pod
čarou: Co čekáte? Že jen napíšete knihu, dáte ji online a
BOOM, bude to bestseller? Ajaj, tohle očekáváte. Wow... Bod třetí: Navržení
vaší vlastní obálky. Spisovatelé jsou chudí, snažíme se ušetřit peníze, kde se dá, ale
obálka není místo, kde škudlit. Znáte frázi "Nesuď knihu podle
obalu?" Existuje, protože každý soudí knihy podle jejich obálek. Víte,
kolik knih zapadlo, protože jejich obálka je odpad?
Zkurvené mliony. Znalost clipartů vás nečiní ani vzdáleně kvalifikovanými k
produkci vašich knih pomocí hlavního marketingového nástroje. Bod čtvrtý:
Prskání nad špatnými recenzemi. Špatné recenze naštvou. Někdy je v nich
logická kritika, někdy jsou jen zlé. Je snadné nechat se dožrat
recenzemi a samozřejmě, jestli chcete hartusit, hartuste s kamarádem, ne po
celém internetu. Viděla jsem mizerné komentáře na fanstránkách, jsou autoři, který se pustí
s recenzenty do křížku na blogu, slyšela jsem uslzené výkřiky na Youtube,
Instagramu a Snapchatu. Dokonce jsem viděla tweet autora, který si stěžoval na
svoje špatné recenze přímo na Twitteru pod nimi. Co to děláte? Je
normální být z toho nasraný, ale probůh, prcáte nejvíc
sebe sama. Zaprvé vypadáte v tu chvíli fakt dětinsky, zadruhé akorát přitahujete
ke špatné recenzi ještě víc pozornosti. Nikdo s vámi nesoucití, lidi si jen
kontrolují všechny ty jednohvězdičky. Gratuluju, právě jste
oslovili všechny vaše trolly. Geniální. Bod pátý: Žádní kritičtí partneři nebo betačtenáři. Hodně
lidí se bojí zapojit betačtenáře, protože si myslí,
že jim někdo ukradne knihu. Ale vy naše chudinky, nikdo nechce ukrást vaši
knihu, není dobrá. Ale to je pointa celého zapojení betačtenářů, protože
kniha není dobrá. Žádná kniha není dobrá v betafázi. Proto žádáte lidi,
aby vám pomohli ji vylepšit. Takže místo učinění tohoto klíčového kroku
vydáte vaši knihu a jen zalapáte po dechu, co mají znamenat všechny ty jednohvězdičky. "Proboha,
je moje kniha špatná?" Jo. A asi byste to zjistili mnohem
dřív, kdyby si to přečetl ještě někdo další, vy zatracený idioti. V souvislosti s tím
bod šestý: Žádný editor. Lidi, je mi jedno, jestli vaše mamka
říkala, že jste nejlepší autor na světě. Lhala. Taky říkala, že jste byli
to nejroztomilejší miminko na světě a tady mám taky špatný zprávy. Najměte
editora. Nechte si pomoct od profesionála. I když jste výborní vypravěči, i když je vaše
gramatika dokonalá, neexistuje šance, že zachytíte
všechny chyby ve vlastním textu. Četli jste ho tisíckrát a to ovlivňuje vaše
vnímání. Jste mu příliš blízko a tohle není jen
problém samonákladů. Tradiční nakladatelé tuhle část taky
podceňují. Nenechte ho to udělat, nechte si ty srance pořádně zeditovat. Bod sedmý:
Čekání na marketing do chvíle, kdy je kniha vydaná. "Okey, moje kniha je venku, jak
začnu budovat autorskou platformu s publikem?" Nezačnete, už je pozdě.
Dojebali jste to. Vydání vaší knihy je největší propagační událost, kterou máte
v rukách. Což znamená, že ji potřebujete propagovat, abyste v lidech vyvolali očekávání vydání. Ne
až po vydání. Je nesrovnatelně těžší začít s marketingem knihy až poté, co je
venku. Většina lidí nekupuje knihy, o kterých v životě neslyšeli od autorů,
o kterých nikdy neslyšeli. A jestli dají neznámému šanci, první věc,
na kterou se podívají, jsou recenze. "Oh, ony žádné nejsou." To je špatné znamení,
jdeme jinam. Celá pointa hypování na vydání knihy je vyhnout se téhle situaci.
Jestli si šetříte marketing až do
vydání, musíte šplhat na hrozně strmou stěnu. Bod osmý:
Nežít svůj život. Očividně tu budou vždycky nějaké kraviny, které si neprožijete,
jako zabití vlkodlaka nebo let na Pegasovi. Ale
většina příběhů zahrnuje hodně každodenních sraček jako přátelství nebo randění a tady
pomáhá mít s tím nějaké zkušenosti, abyste to napsali přesvědčivě. Jestli
píšete obrovskou love story a nikdy jste nikoho nedrželi za ruku,
věřte mi, poznáme to. Jestli píšete o vagině a nikdy jste žádnou neviděli,
ani svoji vlastní, věřte mi, poznáme to. Tohle je podivně konkrétní příklad, ale "oh
můj bože, lidi, takhle panenská blána nefunguje!" Přestaňte to psát takhle.
Neříkám, že musíte ošukat medvěda, abyste napsali erotickou scénu vašeho převtělence, většinou
proto, že nechci, aby mě někdo žaloval, jen říkám, že trčet doma
po zbytek vašeho života vašemu psaní nijak neprospěje. Bod devátý:
Uspěchání vašeho vydání. Nemusíte nad vaší novelou strávit 10 let,
měli byste nad ní ale strávit více než 10 týdnů. Tohle není něco,
co jen strčíte do mikrovlnky
na několik minut a jdete pryč. Psaní knihy je těžké a
časově náročné a je tu spousta nezbytných kroků, které jsou potřeba ke kvalitě
zpracování. Ale víte jak, jít do tohohle, pokud chcete práci, která je rychlá a
bezpolestná, nebuďte autorem. Protože věřte mi, vaši čtenáři to poznaji,
když knihu uspěcháte, protože bude na prd. A bod desátý: Žádná online
přítomnost. Vím, že socnety jsou dáblové, ale
potřebujete v nějakém bodě vstoupit do téhle dekády, nám všem je
tam docela dobře. Nedávno jsem četla knihu od méně známé autorky a opravdu jsem si ji užila.
Tak moc, že jsem se rozhodla ji kontaktovat ohledně možnosti spolupráce
na diskusi na mém kanále. Tak jsem si ji našla a neměla žádný Twitter, žádný
Facebook, prostě nic. Neměla dokonce ani mailový kontakt na svých stránkách. Co je proboha
za rok, že zanedbáváte sociální média? Nejen, že činíte nemožnou
vlastní propagaci v dnešní podobě oboru, ale taky přicházíte o spoustu
příležitostí. Jestli chcete věčně jen tak přicmrndávat, našli jste
perfektní způsob. Tolik pro dnešek, pokud jste masochisti, kteří doufají,
že jim psaní nikdy nic nevydělá, no, udělala jsem vám dobrý seznam.
Pokdu jste doslova kdokoli jiný, tak třeba tyhle věci neděleje a
asi budete v pohodě. Dějte mi vědět, jaká další psací
a ostatní témata chcete zdrbat.
Vždycky si ráda smlsnu. Nezapomeňte na odběr mého kanálu, nová
videa jdou ven každou středu a jestli chcete být upozorněni hnedka, jak je nahraju, tak klikněte na ten
zvonek, na který vždycky ukazuju na zkurvenou špatnou
stranu, protože je tady. Cink cink a cink, cinkněte na zvonek a
zazvoníte na něj...co to sakra zpívám a furt
dělám na své temné fantasy novele. Savior´s Champion je k dispozici jako ebook
a pevná vazba, přidejte se k Tobiasovi na jeho epickém krvavém romantickém dobrodružství, všechn odkazy
jsou dole, klikněte si, nebudete litovat a určitě mě sledujte na
socnetech. Jsme na Instagramu, Tumbliru, Facebooku a samozřejmě mi můžete tweetnout
na jennamoreci ahoj.